Han er tilbage.
Jeg hedder Lidia Simmons, og jeg er 12 år gammel.
Og det her er mine minder.
Jeg kan ikke sige meget om mig selv eller mit liv...
uden først at fortælle om min bror Stu.
Hele foråret havde Stu været så stille.
Måske var årsagen, at et par måneder tidligere...
havde far ledt efter arbejde, men kom aldrig tilbage.
Det var ikke første gang, far havde været væk.
Lige siden han kom hjem fra Vietnam, havde tingene ændret sig.
Mor havde to jobs for at få råd til det hele...
og alligevel var vi ludfattige som alle andre i Juliette, Mississippi.
Men denne juni-morgen i 1970 var anderledes.
Alle blomsterne var sprunget ud...
og sammen med farverne og den søde duft af sommer...
var far kommet hjem.
SIMMONS - UEGNET SOM BOLIG
Han ser forladt ud.
Mere forladt end nogen jeg før har set.
Mor siger, at den krig har ødelagt vores liv.
Derfor kunne han ikke finde arbejde.
Derfor har han været væk så længe.
Havde det ikke været for krigen, ville vi stadig have huset.
Der var termitter. Derfor har kommunen kondemneret det.
Vi ses senere.
Bliv nu ikke anholdt.
Da jeg så min bror gå hen til min far...
vidste jeg, han ville tale til ham, som om han aldrig havde været væk.
Der var ingen i familien, der sagde hej til hinanden.
På den måde slap vi vel for at sige farvel.
Vi havde sandelig mange gode stunder...
i det gamle hus, ikke?
Ja. Helt sikkert.
Simmons!
Dit hus brænder igen!
Åh nej!
- Klarer du dig? - Møg!
Ja.
Stu, du kan lige vove.
Tag og væk far. Sig, at morgenmaden næsten er klar.
Javel.
Far.
Far!
Jøsses!
Har du det godt?
Ja, fint, min dreng.
Undskyld.
Hej.
...diset og dampende varmt.
Tirsdag eftermiddag ventes temperaturen at overstige 38 grader.
Fugtighed på 90 procent...
Æg og alting!
Hvor ser det flot ud.
Det har ikke fået for meget?
Nej, slet ikke.
Jeg leger bare, at jeg er en sulten indianer...
og at dette er min sidste pølse.
Og jeg kom op at slås om den med en anden sulten indianer...
og den røg ind i bålet...
og dette er alt, hvad der skiller mig og døden.
Jeg er den indianer.
- Giv mig den. - Kom med den.
Kom med den, far.
Stu, vil du være venlig at bede bordbøn?
Kære Gud, velsign denne mad.
Be' om.
Hej, røvhul!
Stuart!
Så er det nok. Så stopper I, begge to!
Stop så.
Klarer du dig, knægt?
- Fortæl din søster, jeg er ude efter hende. - Klart nok, Lester.
Ude efter hende i en bagerforretning, din nar!
Jeg skal nok få ram på dig også, Simmons!
Hvad handlede dét om?
Stuart, jeg vendte ryggen til et øjeblik, og straks er du midt i en slåskamp.
- Hvem er den dreng? - Det er Lester Lucket.
Det er hans skyld, Lidia sad efter i sommerferien.
Hun ramte hans tænder med en sten...
og han sladrede om, at hun havde skrevet af efter ham.
- Ramte hun hans mund med en sten? - Ja.
Han mobber hende altid.
Så sidste år svor hun at slå alle hans tænder ud.
- Jeg må tale med hende. - Hun er allerede godt på vej.
Laver hun andre ting, jeg bør vide noget om?
Ja, hun laver mange ting...
men det er vist bedst, du ikke ved noget om dem.
Jeg tog dig ikke med herned for at være dommer i din slåskamp, Stuart.
Jeg ville fortælle dig om noget, jeg har gået og trukket i langdrag.
Du ved, jeg har ledt efter arbejde i al denne tid?
Ja.
Det er faktisk ikke helt rigtigt.
Sagen er den, at jeg har været på...
Jeg har været indlagt.
For hvad?
Det har noget at gøre med, da jeg var i krig.
Jeg var...
Jeg var fra forstanden et stykke tid.
Og lægerne kaldte det posttraumatisk stress.
Husker du, at jeg...
At jeg førhen gjorde ting, der ikke gav nogen mening?
Det er fordi, der er megen smerte i mit hoved.
Og jeg skal fortælle dig noget andet.
Jeg havde tre jobs efter krigen.
Og jeg mistede hvert eneste af dem på grund af de drømme.
Det var ikke fordi, jeg ikke kunne klare opgaverne.
Lægerne kan se...
at mange mænd, der drager i krig...
ændrer sig, når de kommer hjem.
Mange af dem.
Men ikke mig.
Det går klart fremad.
Kom, lad os spise færdig.
Du havde en af de drømme i morges, ikke?
Hvad skete der?
Jeg har vist ikke fortalt dig, at jeg havde en ven ved marineinfanteriet.
Dodge.
Mor har nævnt hans navn.
- Hun ville ikke noget ondt. - Det er i orden.
Vi var gode venner, Dodge og mig.
Vi gik på militærskolen sammen.
En nat var vores deling ved at ransage en landsby i bjergene...
lidt vest for Keisong.
Landsbyen var blevet indtaget af fjenden og genindtaget af os så mange gange...
at de stakkels indbyggere selv måtte lave skyttegrave...
bare for at overleve.
- Hvad går der af dig? - Jeg har været her med dig for længe.
Så længe jeg har været i skoven, har du ligget lige i halen på mig.
Vi var gode venner, Dodge og mig.
Han var en stor satan.
Undskyld, men det var han.
Han var den største mand, jeg har haft som ven.
Højre flanke, giv lyd!
Vi gjorde alting sammen.
- Venstre flanke, giv lyd! - Kom så væk.
Dodge!
"Jeg længes efter det sted, jeg skal hen"
Send en besked! Vi mangler artilleri!
"Jeg har ventet så længe"
Kom så! Ned!
Dodge!
Foxtrot fem!
"At være hvor jeg skal hen
"I din kærligheds solskin"
Her er en besked fra Speedy til jeres ømme hoveder og maver!
"Treo!"
Hvad skete der så?
Hvad skete der med Dodge?
Kom nu, Stu!
Hvad om jeg fortalte om det en anden gang?
Lige nu skal du se at få bygget den træhule...
og jeg skal...
finde et arbejde.
Okay, far. Held og lykke.
Lidia Simmons, se så at at skrubbe af fra Lipnicki's grund lige nu...
inden de sladrer til din far!
- Det er en ordre! - Jeg kan ikke se nogen, Elvadine.
Jeg hørte noget. Lad os komme væk.
Jeg fatter ikke, hvad der nager dig sådan. Der er ingen hjemme.
Sæt gamle Lipnicki kommer ud fra den møgbunke og æder os?
Du tænker for meget.
Lad os komme væk!
Se alt det vilde skrald!
Vi kunne bygge et kæmpestort træfort!
Glædelig jul, de damer!
Jeg tror ikke, du fatter det, Simmons.
Vi giver ikke fem flade for dit dumme fort.
Hvad hulen?
- Lad os komme væk. - Vent. Jeg vil se det her.
Det er Leo Lipnicki!
- Ja! - De leger vovehalse!
Fandens!
Der er Arliss.
Godt gået, Arliss!
Hvor er de sindssyge!
Sagde du noget om min familie?
Hejsa, Ula. Hvordan har du det i dag?
Hold mund. Og hold op med at se på mig.
Hej, Arliss! Leo!
Vi har fanget nogle strejfere!
Det var rart at snakke med dig.
Ja! Vi vil gerne have en lille snak med dem!
Sørg for, at de ikke render væk!
- Lad os komme væk! - Spær vejen, Ula!
- Tag dem, Willard! - Kom nu!
- Stop! - Be-be! Be-be!
Måske vi skulle lære hans venner nogle bedre manerer.
Hvad om de skal svine hinanden til ved at rime på noget, vi siger?
Men hvis det ikke rimer, skal han æde en håndfuld skidt.
Fandt du på det lige nu? Genialt.
Hørte du det, strejfer?
- Okay, hvem har en sætning? - Det har jeg.
Jeg sidder og spiser et brød, der er smurt...
- Sådan, Ula. - Kom så, strejfer.
Find noget der rimer på "brød der er smurt".
Jeg sidder og spiser et brød, der er smurt...
Fortsæt.
Chet leger med Barbie-dukker, og Stu spiser hundelort.
Hvorfor lader I ham ikke gå? Find nogen på jeres egen størrelse.
Hvad så? Tør I ikke tage en fair kamp, en mod en?
Du har nok ret.
Ebb.
- God dreng. - Stu!
- Stu, pas nu på dig selv! - Tag ham så!
Sig "be-be"!
- Han smadrer dig! Bliv der! - Spark ham igen!
Hej, unger! Hvad sker der?
Ingenting. Han faldt bare.
Se hellere at forsvinde, inden strømerne tager jer alle sammen!
Stenbruddet er vores, så bliv væk...
medmindre I vil køres væk i en ambulance.
Vælg selv en finger.
Kom, lad os skride.
En af os burde gå tilbage og giv dem en røvfuld.
Jeg mener det. Min bror har mere krudt end Ho Chi Minh.
Vi kunne skjule os i det fort, du vil bygge.
De bastarder får aldrig fat i os.
Hvad siger du, Stu?
"Jeg er ramt af kærlighedens pil
"Det var ikke det, jeg ville
"Jeg står op om morgenen
"Og fyldes med begær
"Nej, jeg kan ikke stoppe dette her
"Kærlighed er vild energi
"En brændende fornemmelse
"Der slår fantasi
"Kærlighed er en kløe i mit hjerte
"Der splitter alting ad
"Bare en kløe i mit hjerte
"Og skat, man kan ikke klø igen"
Det var sjovt. Lad os gå hen til træet.
Har du en smøg?
Hvorfor nasser du ikke dine egne cigaretter?
For hulen da, jeg tog store chancer hele morgenen for din skyld.
Man skulle da tro, at jeg fortjener bare en lille pause...
eller et hiv af din smøg.
Hvad mener du med "store chancer"?
Vi trampede da rundt...
på den indavlede, tandløse, banjospillende bonderøvsgrund...
og stjal deres lort?
Sørens! Hvis de opdager, at vi stjal fra dem...
banker de sikkert den sorte farve af min bagdel.
I var ikke engang på Lipnicki's grund.
Men det gik ud over mig.
Hold op med at neger-babbe smøgen. Hit med den.
Hvad? Hvad helvede var det lige, du sagde?
- Giv mig min smøg. Hvad? - Det ved du godt.
- Tag hellere og skrid. - Du kalder da dine venner det samme?
Hvad jeg kalder min slags er ikke din sag.
Skænderi! Hvad gik jeg glip af?
- Undskyld. - Hvad undskylder hun?
Du har vist noget, der tilhører mig. Min humør-ring.
- Hvor er min halskæde? - Du skal nok få den!
Hør, jeg har sagt undskyld.
Min mor siger, jeg ikke skal omgås folk, der nedgør mig på den måde.
Selv hvis det er min bedste veninde.
Men lad gå for denne gang.
Men du er kun prøveløsladt, tro ikke jeg glemmer det.
Okay, pak hundeøjnene væk og kom med.
Det er spild af tid. Du godeste!
Hvad jeg dog finder mig i.
Er du sikker på, det er en genvej?
Fandens!
Aldrig i livet! Sådan noget lort!
Kom!
Det er vores territorium! Vi ta'r aldrig jeres ideer!
- De rører sig ikke. - Hvordan ved du det?
Lad os løbe om kap om det.
- Vinderen rydder bordet. - Du løber dårligt.
Jeg vil hellere dø end tabe et kapløb til min bror.
Kom så. Hen til træet.
En, to, tre!
- Kom så, Stu! - Kom så, Lidia!
- Uafgjort! Vi er vist nødt til at dele! - Fandens også!
Det er uretfærdigt!
Vi piger fandt det først, men i løbet blev det uafgjort!
Jeg sagde, vi ville prøve, og det gjorde vi.
- Jeg vil have vores ting igen! - Fald så ned!
Prøv nu at komme overens én dag mere.
Hold nu op, far!
Hvis I stadig ikke kan efter det...
så er I nødt til at holde jer væk fra hinanden.
I kan skiftes til det.
Drengene kan have den om morgenen, mens pigerne er i skole.
Og om eftermiddagen smutter I så.
I lader dem more sig.
Og jeg vil ikke høre om flere slåskampe.
- Er du med? - Javel.
Er I alle med?
Javel.
- Far? - Hvad?
Må jeg øve mig på at lave galla-frisure på dig i aften?
Kun hvis jeg må være en...
kildremyre.
Hvem skal hjælpe til med vasketøjet, Lidia Joanne?
- Lover du det? - Ja.
Jeg kommer nu.
Hvordan står det til, Elvadine?
Mit liv er et kaos. Hvad med dig?
Udmærket.
Elvadine, Amber. Kom og hjælp med vasketøjet!
Farvel, hr. Simmons.
- Farvel, hr. Simmons. - Farvel, Elvadine. Farvel, Amber.
Jeg er stolt af, at du deler hulen med din søster.
Hvis du er god mod hende, vil hun altid være der for dig.
Hvad er der sket med din læbe?
Jeg blev sparket i hovedet.
- Af hvem? - Lipnicki'erne.
De er vist nogle Pip-nicki'er.
Eller Pik-nicki'er.
Strides du også med dem?
Jeg lægger bånd på mig selv.
Men indimellem har jeg lyst til at vride halsen om på ham.
En gang imellem skal der bare en brøkdel af et sekund til...
for at gøre noget, man vil fortryde resten af sit liv.
Stuart, en gang imellem...
er "en gang imellem" for meget.
Forresten fik jeg arbejde i dag.
Jeg skal arbejde for staten.
- Hold op. Mener du det? - Jep.
Din gamle skole.
Jeg er den nye sanitærmedarbejder.
Hej, mor! Far skal være vicevært på skolen!
Det hører jeg! Er det ikke skønt?
En skam jeg er færdig. Vi kunne hænge ud sammen.
Det er for vildt, far.
- Tak skal du have. - Vi ses senere.
Far?
- Ja? - Du må hellere komme herind et øjeblik.
- Jeg tror, håret er klar. - Lidia, jeg...
- Skat, jeg er i gang med radioen. - Kom nu, far.
Kom nu, du lovede. Sæt dig.
Hvis bare du... Hvad gør du med det?
- Jeg sætter det bare op. - Hvad gør du?
Jeg sætter det bare op.
Far, altså.
Far?
Hvorfor taler dig og mor aldrig sammen mere?
Jeg har været fraværende i lang tid, Lidia.
Vi giver bare hinanden lidt spillerum for tiden.
Se at komme lidt tættere på hende, far.
Man skal lægge armen om sin pige i ny og næ...
ellers tror hun, du ikke kan lide hende mere.
Jeg giver dig det råd...
for jeg kan se, du simpelt hen ikke aner, hvad du laver.
Jeg skriver mig det bag øret.
Lidia mente, vi burde danse.
Hvis du da stadig vil holde min hånd.
Det spørgsmål har jeg ventet på i evigheder.
Du har endda fået lavet galla-hår til lejligheden.
I al den tid jeg havde kendt min mor...
var det kun denne ene gang, jeg så hende græde af glæde.
Eller også var det bare far, der trådte hende over tæerne.
TIL SALG
"Jeg har arbejdet på Amber's jernbane
"Alle dage hele mit liv
"Jeg har arbejdet på Amber's jernbane"
Undskyld, frøken fed.
Er du virkelig nødt til at synge for os?
Du ved vel, jeg er på kur, fordi jeg har noget med lymfekirtlerne.
Du har noget med guffekirtlerne.
De tøser ta'r livet af mig. Lad os skille os af med dem.
Den er vist halv et. Hvorfor fordufter I ikke?
Du hørte selv, hvad far sagde.
Hvad snakker hun om?
Hvad sagde din far?
At vi skal gå hver dag klokken halv et? Det tror jeg ikke.
- Jeg ved det. - Hvem spurgte dig, blævrerøv?
Jeg kan gå på kur, men du vil altid være grim!
Jeg skal give dig en røvfuld.
Det her går ikke. Vi må have en, der bestemmer!
Hm, lad mig gætte. Kunne det måske være dig?
Hvad med at tage en kvit eller dobbelt?
Vinderen får lov at køre løbet, taberen parerer ordre.
Så hvis vi piger vinder, så er I drenge vores slaver?
Stu!
- Hvad skal vi gøre? - Vi drenge laver en liste med alt muligt.
I skal bare skaffe det, der står på den. Det hele!
I så fald bestemmer I. Hvis ikke, skal I gøre lige, hvad vi siger...
resten af sommeren.
Top.
Hvordan finder vi et komfur, et børnebassin eller en lænestol?
Åbn øjnene og luk munden.
Hvad hvis Lipnicki kommer ud og skyder os?
Det gør han ikke. Hvorfor skulle han dog det?
For hvis jeg var ham, vi jeg skyde os, og hvis jeg var hvid, ville jeg sigte på mig!
Det er altsammen ting fra vores gamle hus.
Det er vores kamingesims.
Det er utroligt, at de tog den.
De tog sikkert det hele.
Lipnicki, den gamle tyv.
Han ejer ikke engang grunden, den gamle svindler.
Og så stjæler han tilmed vores ting.
Det er Billy Lipnicki! Jeg så, det var ham!
- Ti stille, før du får os alle i fedtefadet. - Arliss! Leo!
- Willard! Ula! Hjælp! - Jeg skal nok fange dig!
Du slipper ikke fra os, din lille snothvalp!
Tag ham, før han får os alle skudt!
Hold så op. Jeg gør dig jo ikke noget, din lille vildbasse.
Rolig nu. Hvis jeg slipper dig, lover du så at lade være med at skrige?
Har I nogen penge på jer?
Jeg har kun ti cent.
Billy, hvis du lover at holde tæt med, at vi kommer her...
så får du en mønt for hvert besøg.
- Jeg styrer! - Jeg skyder!
Men jeg kører!
- Tror I, de får fat i noget af det? - Nej da.
De laver sikkert en gymnastikkonkurrence henne ved Elvadine...
eller sådan noget.
Det er sjovt.
Det var alle tiders!
Hvad er det, der lugter sådan?
De dampe er livsfarlige!
- Måske er det en sivebrønd. - Det er brændenælder.
Efter én tur gennem her kommer vi til at klø vores kugler hudløse.
Der er de. Jeg sagde det jo.
Lipnicki'erne!
Sådan, Lester!
Vi burde give dem og deres magre ven, Lester Lucket, en lærestreg.
Du tænker vel ikke...
på det samme som mig.
De kan ikke se det her oppefra.
Kom så.
- Mon det lykkes? - I så fald er det det hele værd.
- Lad os se, om Lipnicki'erne kan flyde. - Kom så.
Det er vores sted nu.
- Skrid, og lad vognen stå. - Hvad? Det er ikke jeres sted.
Hvis jeg var jer, ville jeg ikke køre derned. Det er uhyggeligt.
Du er ikke os, vel? Vi kan køre lige, hvor vi vil.
Nå, men nu er I advaret.
Se her.
Hvor det stinker her!
Det lugter af lort hernede!
Det skal du få betalt, Simmons!
Tag hellere et bad først! Ellers lugter vi dig på lang afstand!
Kødhoved!
Åh nej.
Drenge!
Komfur, børnebassin...
stivere og lænestol.
Til arbejdet, slaver.
Okay, jeg er med. Vi bygger det af deres ting...
og bagefter sparker vi dem ud.
Nej. Vi lovede det.
Og hvad så? Alle ved, at jeg aldrig holder ord.
Som sagt: Til arbejdet, slaver.
Og bagefter skal det males.
Rend mig. Vi gider ikke høre på jer, idioter.
- Vi havde en aftale. - Den er annulleret.
- Kom så i gang! - Kom selv i gang.
Jeg skal ikke være slave for nogen pige.
Chet, løft mig op, så jeg kan nå den gren.
Jeg er smuttet.
Se de fede sager!
Trækker I jer virkelig ud?
Har Pinocchio træklunker?
Desertører!
Hvad skal vi også bruge drengene til? Vi får det hele for os selv.
Nemlig!
Behøver du larme sådan med den fandens bil?
Undskyld, frk. Higgins.
Og hold op med at kigge efter mine brystvorter gennem kjolen.
Hej, skat.
Har du haft en god dag?
Skat?
De fyrede mig fra jobbet i dag.
Hvad? Hvorfor?
Der er ikke engang gået en uge.
På en eller anden måde...
fandt de ud af, at jeg har været indlagt på den galeanstalt.
Fortalte du, at du blev indlagt frivilligt, på grund af mareridtene?
"Det er ikke noget personligt", sagde de.
Loven siger, at man ikke må arbejde i nærheden af børn...
hvis man har være på et psykiatrisk hospital eller i fængsel.
Men det er regeringens skyld, du var der.
Og nu nægter de dig arbejde, som var du en eller anden forbryder?
Hvad er det for noget?
Vi har stadig mine jobs...
og vi kan få madkuponer og...
Madkuponer?
Sikke et dejligt land.
De tilbyder almisser, før de tilbyder arbejde.
Sig ikke noget til ungerne endnu.
- De finder ud af det. - Det ved jeg.
For jeg fortæller dem det.
- Men først når jeg har fundet noget andet. - Okay.
Men jeg vil ikke have, de tror, at verden er imod os.
Min far plejede at sige:
"Intet af det, du gør, mens du lever...
"gør nogen forskel."
Der kan du se, Lois, af alle de råd jeg har fået...
var det dette, jeg holdt mig til.
Måske var det derfor, jeg meldte mig til hæren.
For at gøre noget godt.
Og de indkaldte folk.
Så lod jeg min bedste ven dø, fordi jeg ikke havde mod til...
Plag nu ikke dig selv sådan. Du vidste jo ikke bedre.
Vores børn skal ikke tro, at vores situation skyldes mig!
Alt, hvad de gør, har konsekvenser.
Vores børn tror stadig på mirakler, de tror, at alting er muligt.
Så længe de tror det, bliver de til noget.
De kommer til at gøre en forskel.
Og det vil sige, at jeg har gjort en forskel.
Jeg finder et arbejde.
Jeg finder et nyt et.
Jeg skal bruge fem mand!
- Hvad med mig, chef? - Dig med selerne.
Dig med cowboybukser, dig med termobeholderen.
Han kunne godt bruge noget hjælp.
Jamen, det er for varmt til at arbejde.
Jeg kunne få et slagtilfælde.
- Vi kan ikke løfte den. - Kom så. Vi har den næsten. Kom så.
Lad os prøve igen.
Jeg kan ikke løfte den.
Stakkels idiot.
Han er så ivrig efter at bygge det, at han finder sig i hvad som helst.
- En, to, tre! - Se hvor de koster rundt med ham.
Er det ikke rigtigt?
Jeg siger dig, det er et sørgeligt syn.
Hvis I ville have den derop, hvorfor sagde I det så ikke?
Sæt den derop.
Er det sådan, du spørger mig? Kender du ikke ordet "venligst"?
Venligst?
Fly dig, din undermåler.
Kom så.
Vent lidt.
"Herren er min hyrde, jeg lider ingen nød."
- Sådan! - Jeg vidste, du kunne!
Kom så, Marsh!
- Sådan! - Hvordan gjorde du det?
Jeg fatter det ikke.
Huset er til salg, Stuart.
Nye tilflyttere.
Banken har haft det til salg i 14 måneder.
Ingen ville købe det, fordi det er så tæt på jernbanen.
Sørgeligt, ikke sandt?
Far, ingen vil have det, fordi det er en ruin.
Hvor vover du.
Malingen skaller af, ruderne er revnede...
Det er bare overflade. Ren overflade.
Det hus er en fin gammel tøs. Man skal bare kigge i dybden.
Hendes rør er gode.
Solidt fundament.
Hun holder det svalt om sommeren.
Og varmt om vinteren.
Hun giver os rent vand at drikke.
- Altså gennem rørene, ikke taget. - Jamen, far...
Hør vandet i rørene.
Det er bevægende.
Far, du har pip i kasketten.
Hun taler til mig.
Virkelig? Hvad siger hun?
"Køb mig."
- Sagde hun, hvor vi skulle finde pengene? - Nej. Det nævnte hun ikke.
Kom her. Jeg vil vise dig noget.
Her skal dit værelse nok være.
Far.
- Det er det største værelse, jeg har set. - Ja, ikke?
Ovenpå er der et toiletbord i soveværelset.
Hvor ved du det fra?
For sidst jeg var her, kravlede jeg op i et træ og kiggede ind.
Din mor har altid ønsket sig sit eget toiletbord.
Så laver jeg sådan et fransk wc.
Du ved, sådan et bidet.
"Walter Croulys hus."
De næste ejere bliver...
Os.
Stu...
det kommer til at vare et stykke tid, før jeg får skrabet nok sammen...
til at købe det.
Jeg ville gerne overraske din mor.
Måske vi kunne bevare det som en hemmelighed?
Jeg siger ikke noget til nogen.
Godt.
Lader vi bare som om, vi skal købe huset?
Vi håber, sønnike.
Så længe vi håber, er der en chance.
Okay, lad os få de kartofler op af jorden.
Manden derovre siger, du kender noget til et minearbejde.
Rend mig.
Undskyld? Sagde jeg noget forkert?
Find en anden at gøre grin med.
Jeg er træt af, at I alle sammen gør grin med min bil!
Så snart jeg får et anstændigt arbejde, ryger motoren!
Jeg er også træt af, at folk griner af min, men den kører da.
Gør den?
Når jeg får råd til benzin, så gør den.
Hvis du kender til et godt arbejde, så har jeg en bil.
Måske vi burde spise hos mig i aften og snakke om det.
Hvad skal I have?
Hvorfor spiser vi aldrig andet end kartofler?
Vi spiser kartoffelmos, stegte kartofler, bagte kartofler.
- Hej, alle sammen! - Hej, far.
I skal møde min nye ven, Moe Henry.
- Hejsa. - Kunne du tænke dig noget at spise?
Ja tak.
Moe og mig blev hyret som minearbejdere i dag.
Godt gået, far!
Problemet er, hvis jeg ikke møder i morgen...
så giver formanden jobbet til en anden.
Moe kan skaffe et medlemskort til fagforeningen, ikke?
Jo.
Men det kommer til at koste 50 stærke.
50 dollars for et medlemskort?
- Hvordan vil du skaffe dem? - Fortæl dem om dollaren.
Hvis jeg får kortet...
kører Moe med mig til arbejde, og han betaler en dollar hver dag.
Netop! Til benzinen!
Lois, det giver ti gange så meget, som jeg får nu.
Jeg har den første udbetaling her!
Hvorfor tror du det, Stephen?
Diskuter det nu ikke med mig, skat.
- Jeg har godt fem dollars, hvis du vil. - Ikke lige nu.
Jeg tror, jeg har 17 dollars.
17 plus det, Moe har, det er 18 dollars.
Jeg har 800 colaflasker, du kan få.
Det skulle give omkring 35-40 dollars, mindst.
Jeg troede, de penge skulle gå til...
Noget særligt? Lige præcis. Og dette er noget særligt.
Din far har lige fået sit hidtil bedste job. Tillykke, Stephen, Moe.
Tak, frk. Simmons.
Vi må hellere smutte, inden de lukker.
- Må jeg komme med? - Ja, da!
Der er godt 80 km til minen. Mon Flossy klarer det, far?
Du var et halv år om at spare dem sammen.
Nu smider han dem væk på et job, han sikkert mister på en uge.
Kom med udenfor.
Kom så, Flossy. Vis, at du kan.
Hun dummede sig igen.
- Lidia Simmons, hvad er problemet? - Dig.
Dine sko er for dårlige.
Du spiser næsten intet. Du arbejder hele tiden.
De penge skulle have givet dig en ny chance.
Hvorfor smider du altid dine chancer væk?
Hør her.
Din far har altid kæmpet for at gøre denne verden til et bedre sted.
Ja, han kæmper.
Ja, han er blevet skidt på.
Og derfor har han brug for vores hjælp.
Hvis du ikke vil hjælpe, er det i orden.
Du må følge dine instinkter.
Men du skal ikke fornærme ham.
Han er en del af mig.
Hvis du hakker på ham, hakker du på mig.
Og på dig selv.
Far?
Vil du i seng igen?
Hvad laver du oppe så sent, Pocahontas?
Jeg drømte, jeg skulle tisse, og da jeg vågnede, var det virkeligt.
Far, Stu siger, de der drømme gav dig et nervesammenbrud...
og at det var derfor, du måtte rejse.
Rejser du igen?
Lkke nogen steder...
du ikke også kan komme.
Tror du på engle?
Ja da.
Hvorfor?
Tror du ikke på noget af det, du ikke kan se?
Nej. Så tror du, jeg har en skytsengel?
Jeg er sikker på, du har mange.
Som hvem?
Jeg vil vædde på, din bedstefar passer på dig.
Men var han ikke en dranker?
Lidia, den er...
Lidia, den er to om morgenen. Lad nu...
Far, hør her.
Når du bliver gammel og dør, så tag og fyr min skytsengel...
og overtag jobbet for ham.
Ved du hvad?
Når Herren kalder mig hjem til sig...
så spørger jeg ham om det. Okay?
Men lige nu skal vi vist have lidt søvn, skat.
Se, jeg skar mig i armen.
Så er der 31 ar.
- Jeg må have flere end dig nu. - Glem det.
Jeg har flere end Frankenstein.
- Læg din arm her, ved siden af min. - Kom med her.
Arrene efter cigarerne tæller ikke med. Det skal være rigtige uheld.
- Det klør på mig, som var jeg en hund. - Du lugter også sådan.
Hold mund.
På vej til Pluto, Billy?
Nej.
Vi må aldrig lave noget sjovt.
Jeg hader denne by. Jeg hader det grimme tøj, de grimme sko...
Hvorfor ikke bare sige, du hader alt i verden...
og give os andre lidt ro?
Hun skal bare igennem sin skide hadeliste hver evige eneste dag.
Kysten er klar.
- Du har været en god dreng, Billy. - Tak.
Folk sagde, at Billy Lipnicki var skør...
at han havde syner og talte med ånderne.
Jeg ved bare, at han elskede mønterne.
Derimod vidste jeg ikke, at den selvsamme dag...
havde min far lagt sin eneste pæne skjorte frem...
strøget den omhyggeligt og taget slips på for at se ordentlig ud...
når han skulle købe et nyt hus til os på auktionen.
Er bilen død igen, far?
Hvad fanden er der i vejen? Kan du ikke køre?
- Kom så, Flossy. - Fjern den skrotbunke fra vejen.
Kør udenom!
- Gik den død igen, far? - Ja.
Hvad er der med dig? Kom så!
- Han gør det bare for at gøre dig sur! - Det var derfor, han spærrede!
Flyt dig!
Hvad fanden?
Far, han rammer vores bil!
Det kan jeg se.
Gør noget!
Hvad skulle jeg gøre, stille mig mellem bilerne?
Hold op med at ramme vores bil, din fede narrøv!
Sig ikke sådan noget, knægt.
Er det sådan noget, du lærer dine børn at sige?
Nej, men da han så dig køre mod vores bil...
blev han nok lidt oprørt.
Far, han narrede os ned i brændenælderne!
Ja, jeg fik lort over det hele på grund af ham!
- Smed du min dreng i en sivebrønd? - Nej!
Løgner, løgner, lyver som en sigøjner!
Lyver du, knægt? Det råder jeg dig til at lade være med!
Lad ham ikke tale sådan til dig! Han lyver!
- Slå ham, far! - Hvad med at glemme det?
Kom så, far!
- Vores børn overlever vist. - Vis ham, hvor bordet skal stå!
Der er vist ikke sket noget med vores biler.
Spiller du karlsmart? Hvis du vil slås, så lad os slås lige nu.
Han kunne ikke en gang slå hul på en papirspose.
Jeg går ikke ind for vold.
Nej, sikkert ikke.
Din feje svagpisser!
Kom så, far!
- Vis ham så! - Kom så, far! Sig noget til ham!
- Bank ham, far! - Sådan, far!
I det mindste stinker han ikke som en drukkenbolt!
Jeg burde kværke dig, din lille lort!
Far!
Jeg kan ikke tillade dig at røre min søn.
Jeg straffer heller ikke dine børn.
Jeg har ikke så meget imod, at du smadrer min bil...
og fornærmer mig...
men hvis du går efter min søn, så rører du noget i mig...
og så mister jeg kontrollen og dræber dig.
Sig så undskyld til min søn.
Undskyld.
Det er virkelig pænt af dig.
Min søn vil fortælle dig noget.
Sig undskyld til hr. Lipnicki, Stu.
Undskyld for, at du har fornærmet ham.
Undskyld, hr. Lipnicki.
Det er slut nu.
"Kære skat, min kære skat
"Jeg har sådan brug for dig
"Men du er bare streng ved mig"
Lad os komme væk!
- I får problemer. - Hvorfor?
Fordi I tager Lipnicki's ting.
- Jeg har tilfædigvis fået lov. - Det tror jeg ikke på...
for du siger så meget.
Jeg sladrer, og når de finder ud af det, får du røven på komedie.
Du sladrer ikke, Lester.
Giv mig én god grund til at lade være.
Du sidder også efter i sommer, gør du ikke?
Og hvad så?
Hvis du lader være med sladre...
laver jeg alle dine lektier.
Hvis jeg får under otte, sladrer jeg.
Men nu har jeg dig i al fald.
INGEN MINDSTEBUD
Har du givet et godt bud?
Vi prøver.
Banken prøver at skræmme fattigrøvene...
med et åbningsbud på 5.000 dollars.
Af og til får vi checks på 5 cents.
Det giver anlednig til en del problemer.
Ja, min check er slet ikke på 5.000 dollars.
Tror du, jeg alligevel har en chance?
Bare det var sådan, men jeg vil ikke lyve.
Hvad med en campingvogn?
- Der står "Ingen mindstebud". - Ja, hr., det gør der.
Jeg synes bedst om det hvide hus.
Skal det have et held og lykke-kys?
Held og lykke.
Skal vi ikke købe en candyfloss til din mor og søster?
Du bliver her.
Må jeg bede om to?
Far?